Tervetuloa Celebrity Dance Factoriin!
Tämä on suora lähetys Hollywoodista, ja valitsemme pian kauden voittajan.
Näimme juuri kahden finalistin tanssin.
Reality–tähti Whitney Port...
Ja Miami Heatin koristähti Dwayne Wade.
Ja sitten viimeinen, muttei vähäisin:
Laihdu ja itke –ohjelman traineri...
Taidan oksentaa. –Hyvin se menee.
Yksi tanssi enää. –Osataan me.
Jules Baxter ja hänen parinsa –
Evan Webber!
Alex, tule äkkiä katsomaan!
Mitä katsot? –Celebrity Dance Factoria.
Ei... –Tämä on finaali!
Käännytään tuomarien puoleen.
Tyce, arvosana? –Viisi tähteä!
Cheryl Cole?
Jos olisi, antaisin kuusi tähteä, –
mutta saatte nämä kaikki viisi.
Jules voittaa. –Ei, D–Wade sen vie.
Mitä?
Entäs The Black–Eyed Peasin Taboo?
Ei minun makuuni, joten kolme.
Takuulla vienyt miehen sänkyynsä. –Eikä!
Älä kyseenalaista Star Buzzin viisautta.
Tulos on ohjelman historian tiukin.
Saisinko kuoren?
Kiitos.
Celebrity Dance Factorin 15. voittaja...
On...
Jules Baxter ja Evan Webber!
Oletko kunnossa, Jules? –Anteeksi...
Toivottavasti ei ole raskaana!
Ilotulitusta nyt!
MITÄ ODOTTAA, KUN ODOTAT
Rintalypsy–kirjan kirjoittaja paikalla!
Sisällä kuvia rinnoista!
Tervetuloa Rintavalintaan.
Olen Wendy Cooper, ja nyt kahdessa roolissa:
olen tämän kaupan omistaja ja kirjoitin lastenkirjan –
nimeltään Rintalypsy.
No niin, aloitetaanpa.
Hei.
Vuohetkin tekevät sitä.
Lehmätkin tekevät sitä.
Kissanpennutkin tekevät sitä.
Jopa delfiinit meressä.
Kun äitinne ruokkii rinnallaan vauvaa, –
vauva saa ravinnokseen...
Tissit! –Gary...
Joo, sori...
Minä hoidan... Hei!
No niin. Kiitoksia että tulitte.
Halatkaa äitiänne kiitokseksi maidosta.
Hienosti meni, rakas.
Saitko kiinni? –Oli liian nopea.
Sanoin pari valittua sanaa.
Rakkari. Ota ensi kerralla kiinni. –Selvä.
Mutta mikä juuri nyt on tärkeää?
Esittelin kirjaa ensimmäistä kertaa. –Niin!
Pärjäsit hienosti. Nyt pitää mennä.
Räppäri Lil Wayne odottaa.
Eikö joku muu hammaslääkäri voi? –Laitan hammaskorun ekan kerran.
Olkoon. Mietin lounasta... –Ensi kerralla.
Onneksi olkoon! Hyvä homma!
Gar! –Niin?
SINÄ OVULOIT
Kaksi minuuttia. –Pitää mennä!
Rakas! –Minun pitää...
Janice, vien Garyn takahuoneeseen.
Tämä käy helposti tai vaikeasti.
Olet alaston ja haavoittuvainen, –
mutta teatraaliseksi ei tarvitse alkaa.
Olemme parempia, olemme taiteilijoita, –
joten käyttäydytään arvokkaasti.
Kuules nyt... Jos et hymyile, –
äitisi ei osta kuvia, enkä saa rahaa.
Joten ole nyt mieliksi.
Vai tykkäät sinä komentelusta?
Selvä! Vähän jalkoja peliin...
Niin että ikenet näkyy! Niin sitä pitää, beibi!
Voi Holly, ihan uskomattomia.
Saat tänään paperikuvista –20 %.
Olen pahoillani...
Ei hätää, sitä sattuu.
Edellisen päälleni oksentaneen kanssa menin naimisiin.
Sinulla pitäisi olla oma lapsi. –Se on ajatuksena.
Älä odota liian pitkään.
Mitä siellä on?
Viiniä, juustoja ja keksejä. Suosikkejasi.
Mahtavuutta.
Mikä leffa on? –Dirty Dancing.
Selvä, sehän on hyvä.
No, mitä sinä...
Ehdottaisin maljaa. –Selvä.
Et ole juonut 2 vuoteen. –Minä vain..
Pidetään tauko yrittämisessä.
Nautitaan vain toisistamme.
Kyllä sille maljan voi nostaa.
Meille. Ja jos se ei toimi, –
otamme vielä kolme IVF–hoitokertaa.
Jos se ei toimi, adoptoimme.
Ei se minua pelota, geneettisesti tai muutenkaan
Meille. –Jotta liekki ei sammuisi.
Mitä sinä... Ajattelitko juoda kaiken?
Näköjään. Sinne meni.
Lasi viiniä pohjia myöten.
Olen kohta ihan känässä. –Niin olet!
Hyvää. Miksi olin 2 vuotta juomatta?
Jestas, Big Pig. Ei tästä tullut edes twiittiä!
Nyt possuillaan. Mitä sinulle?
2 lihatacoa ja friteerattuja jalapenoja.
Onhan sinulla sydänlääkärisi numero?
Mitäs tytöt?
Paras kärryruoka on täällä.
Juustopekonipanini on orgastinen.
Pekoni?
Pekoni...
Ottaisin vielä Georgia Dog Specialin.
Mihin menet? –Hetki.
Kuulikohan hän?
En voi tehdä mitään hanskat kädessä.
Hei! Mitä oikein puuhaat?
Jonota, jos haluat jotain.
Haluan vain, ettette tarjoa enää pekonia.
Possu on meidän reviiriämme.
Voi sentään. Reviiriänne? –Niin.
Onko tämä West Side Story? Tapellaanko?
Ehkä tanssijajengi odottaakin käskyäni.
Juusto on teidän juttunne. –Saanko tilata?
Hetkinen.
Hassua, ne friteeratut jalapenonne...
ovat mahtavia. Oma keksintöni.
Niissä on ricottajuustoa.
Vähän. Toisin kuin pekonia leivissänne.
Ne ovat persikka–homejuustopanineja, joissa on hitunen pekonia.
Oma mahtava keksintöni.
Kisataan sitten. Bravuurit vastakkain.
Eniten myyvä voittaa. –Sopii.
Jos voitan, lähdet lasilliselle kanssani.
Jos voitat, saat juoda kolme kanssani.
Jotta voisit tehdä taas oharit? Ei kiitos.
Siitä on 5 vuotta! Koskettavaa, että muistit, Rosie.
Nähdään kentällä. –Ei se minua valvota.
Kuka se oli? –Tyyppi high schoolista.
Leikkii vaan. –Minäkin leikkisin tuolla.
Älä ole inhottava, et ole sellainen.
Ei kai enää nälkä ole?
Riippuu siitä, mitä korissasi vielä on.
Tohtori Cooper, tämä on julkinen paikka...
Tiedän. Ja suunnittelematontakin vielä.
Minä voitin.
Mitä oikein kuvittelit?
Pyysin ensin sinua tanssiaisiin.
Sanoit "ehkä"... –Enkä sanonut.
Joten kysyin toistakin. Sitten suostuit, –
joten yritin viedä molemmat. Mitä vikaa siinä on?
Ei se kyllä toiminut...
Olen sulkenut sen ajan mielestäni.
Mistä tuo tuli?
Grilli voitti taistelumme.
Grilli voittaa aina. Kokin kädet.
Jätkät tykkäävät. –Niinkö?
Rakastavat palovammoja. –Katsos tätä.
Paloittelin sikaa 16–vuotiaana. 5 tikkiä.
Viisi? Sööttiä!
En minä mielipidettäsi kysynyt...
Viipalointikone vei melkein peukalon.
Toisen asteen palovamma karamelleista.
Oma vikasi. –Tiedän.
Kotitekoiset ovatkin parhaita. –En tee enää ikinä.
Julienne–suikaloin salottisipulia.
Julianne, exäni, teki tämän.
Aivan, Julianne... Hyvä juttu!
Säästin sitä sinulle. –Ansaitsit tuon varmasti.
Mitä? Oletko aina noin ilkeä?
Aina. –Sekö on lahjasi?
Aina?
Selvä...
Tämä lähtee nyt, herra Harmi.
Lähdet? –Niin.
Oli kokemus sinänsä. –Mihin menet?
Oli mukava vaihtaa kuulumisia. –Niin!
Ai virallinen kädenpuristus?
Nähdään ruokakärryillä, Rosie. –Joo.
Kätesi ovat vyötäisilläni. –Eikö vaan?
Miten ne sinne päätyivät?
Kiusallista. Jos et estä, suutelen sinua.
Ei kai haittaa?
Nyt minä menen autooni.
Ja nyt heilutat kättäsi hyvästiksi.
Onko tuo autohälyttimemme? –Mitä?
On se. –Minusta auto on tuollapäin.
Vesi tuntuu ihanalta. –Hyvä juttu.
Haluatko teetä? –En.
Ethän nyt sekoa tämän takia?
Sano, jos tuntuu siltä. Kestän sen.
Sekoaminen on vahva ilmaisu. –Luulin, että munanjohdin oli sökö.
En halua väkisin. –Hei, pöhkö.
Halusin olla kanssasi ennen raskauttakin.
Tämä vähän vauhdittaa asioita.
Paljon. –Entä sitten?
Olemme aikuisia, rakastuneita...
Mitä mietittävää tässä on?
Mutta mitä teet tv–ohjelmasi kanssa?
Kuvaamme 3 viikon päästä, ja...
Valmista tulee ennen synnytystä.
Käytännössä laihdutan ihmisiä samalla kun itse lihon.
Mitä sinä puuhaat?
Voi paska! Tatuointini!
Mitä sitten? Et ole ainoa äiti, jolla on tatska opiskeluajoilta.
Muita ei arvostella samalla tavalla.
Hienoa, Holly... "Delfiiniin ei kyllästy."
Minä en. Se hymyilyttää joka kerta.
Lopeta!
Hoidetaan tämä. –Eli...
Ei, ei, ei... –Mitä? Ei!
Hääkuvammekin? –En ota riskejä.
No niin! Ole normaali.
Eli tännekö vauvan toisitte?
Joo. –Ei. Tämä on vain vuokralla.
Aiomme ostaa tosi kivan talon.
Iso piha, yksikerroksinen, –
ei allasta eikä teräviä reunoja.
Muutamme pehmustettuun selliin.
Miksi valitsitte Etiopian?
Adoptoisimme kyllä mistä tahansa.
Olimme Guatemalan–listalla, mutta he lopettivat, –
joten aloimme tutkia Etiopiaa.
Rakastuimme kulttuuriin.
Ja kaikki valkoiset oli varattu.
Oletko koomikko?
Ei hän ole. Eikä edes yhtään hauska.
Hän valitsee musiikkia mainoksiin.
Mahtava sairausvakuutus... –Joo.
Tekevät nyt Delta Airlinesin mainosta.
Tai tarjouskilpailu on menossa.
Entäs valokuva–ala?
Guggenheim ei vielä kerää töitäni, –
mutta kuvaan nyt akvaariossa.
Kyllä sillä laskut maksaa.
"Ja kaikki valkoiset oli varattu?"
Keksi? –Ei kiitos.
Eli olisi odotettava vuosi?
Aika vaihtelee tapauskohtaisesti.
Pitää olla kärsivällinen. Mutta yleensä vuosi tai enemmän.
Enemmän?
Mikäs siinä. Vai? Kuulostaa hyvältä.
Eli pidättekö siis meistä?
En ole huolestunut, mutta asunnosta pitää tehdä turvallisempi.
Tietysti.
Olisiko hääkuvaa Etiopian viranomaisille?
Ei. –On meillä. Tietysti.
Ei ole. Se hävisi.
On meillä. Missä se on?
Tässähän se.
Naamiaishäät Las Vegasissa.
Minä olin Prince, Holly tanssityttö.
Hän rakastaa Purple Rainia.
Kerrotaan, että se paloi.
Hyvin keksitty. Kiitos.
Voinko pitää vartin Facebook–taukoni?
Wendy?
Oletko kuollut?
Minulla oli unessa kengurun pussi.
Kuulostaa mahtavalta.
Se oli kuin käsilaukku eväilleni.
Olet kuin ihmisen ja kengurun hybridi.
Minäkin tykkään hieroa rintojani.
Gar! Gar–karhu!
Gary!
Olen raskaana! Odotamme lasta!
Jestas sentään! –Onnistuimme!
Pallini toimivat!
Pysykää radallanne!
Minä onnistuin! –Me onnistuttiin!
Voi paska...
Äkkiä nyt! Tarvitsen onnenrintsikat haastatteluun!
Ettekö hetkeä jaksa odottaa?
Mitä ihmettä? Eikö hän viimein saanut?
Ihanat kovapuulattiat!
Tämä se on, ihan täydellinen.
Oletko järjiltäsi? Katselemme vain.
Haluatko talon vai lapsen?
Talon lapselle! –Ei ole varaa.
Hei! –Hei...
Juuri tämä meidän pitää ottaa.
Me vain katselemme.
Älä huoli!
Haukkuu vaan aina, jos myöhästyn.
Älä anna hänen masentaa. –Hyvä on.
Tätä hän ei voi pilata.
Isä, meillä on vähän kerrottavaa.
Odotamme lasta!
Ei voi olla...
Eikö ole mahtavaa?
Niin mekin! –Mitä? Pilailetteko?
Helvettiläinen sentään, onnittelut kaikille.
En tiennyt, että edes yrititte.
Emme yrittäneetkään. –Poika...
Tässä pyssyssä ei paukkupanoksia ole.
Tehän yrititte useamman kuukaudenkin?
Kaksi vuotta.
Kaikessa ei tarvitse kilpailla, isä. –Gar...
Ei niin. Vain jos ykkössija on jaossa.
Älä nyt, Gary. Juhlitaan.
Mennään Margaritavilleen. –En halua.
Äläs nyt! –En halua.
Kaikki haluavat Margaritavilleen!
En halua... –Ala nyt tulla!
Haluan avata Don Julio Blankon!
Blancon, niin se lausutaan.
Kello on yksitoista, vähän aikaista.
Kello on viisi jossain! –Totta.
Älä ole tuollainen. –Kuules, älä...
Onneksi on vauva–asiantuntija perheessä.
Tuntuuko jo jotain?
Iloa, väsymystä –
ja vähän pahoinvointia.
Rintoihin koskee hulluna ja pissittää vähän väliä.
Mutta se vain kertoo, että sisälläni tapahtuu ihme.
Joten olen iloinen. –lhmehän se onkin.
Luulin että pitää luopua pilateksesta, juoksusta –
tenniksestä ja strip aerobicista.
Niin ja kickboxingista. Liikunnasta, siis.
Mutta minulla onkin lisäenergiaa. –Tosiaankin!
Ja olen hullun himokas...
Selvän teki...
Jos haistankaan Ramseyn, käyn päälle.
Kyllä hänessä on yhä moottori, –
jossa riittää vääntöä.
Minkäs hormoneille mahtaa?
Ehkä niistä ainakin voi olla puhumatta brunssilla?
Siitä ollaan Wendyn kanssa samaa mieltä.
Otan yhden sinun ja vauvan puolesta.
Voi rakas... –Suloista.
Malja Coopereille. –Hittoakos tässä.
Se oli herkullista. –Älä nyt. Ramsey ei halua, että kokkaan.
Äitisi ja minä... –Ei ole äitini.
Toivoisimme, että jäisitte vielä. –Pahus.
Mutta rouva, Mini Cooper ja minä –
menemme tapaamiseen, Walmartiin.
Maalia... –Ja kuorikatetta hakemaan.
Raha ei ole kaikki kaikessa, –
mutta suhteissa lapsiin se auttaa.
En minä tarvitse rahaa. –Paljonko?
Miestaputukset. –Hyvä homma.
Anna äidille suukko...
Olen ylpeä. Kasvat niin nopeasti.
Gary... –Mitä?
Tämä oli mahtavaa... –Nähdään taas.
Onneksi olkoon vielä. Tulkaa taas!
Et pussaa enää äitiäsi...
No, selvä...
Teitkö varmasti testin oikein?
Ei tikkuun voi pissata väärin.
Mutta yhdestä kerrasta? –Niin.
Eli, mitä haluat tehdä?
En tiedä. Entä sinä?
En minä tiedä.
Sain vasta kuulla. Sinähän se tyttönä päätät.
Hienoa, eli vastuu on minun?
En minä tarkoittanut...
Voi paska. Pitäisikö mennä naimisiin?
"Paska. Pitääkö mennä naimisiin?" Joo...
Kun kerran noin sanot... –Anteeksi nyt.
Yritän tehdä oikein. –Älä sitten kysy vääriä kysymyksiä!
Anna olla. Kyllä minä pärjään.
Mitä tahansa... –Rosie!
Ei hätää. Pitää mennä takaisin kojulle.
Siinähän se.
Täydellistä. Katsokaa tänne.
Hymyilkää leveästi.
Hieno hymy, Aristotle!
Hienoa. Saatte kuvanne aulasta.
No niin, Aristotle tarvitsee lepoa.
Huiskutetaan hyvästiksi. Heippa!
Kiitos, ystävämme.
Onko Alex innoissaan? –Joo!
Ei, itse asiassa...
En tiedä. Ehkei hän ole valmis.
Eivät ne koskaan ole.
Jätkäporukkaan vaan. –Mitä?
Jätkäporukka on kuin Fight Club ilman tappelua.
Kaikilla on vauva. Eivät kerro, mitä tekevät keskenään.
Enkä haluakaan tietää.
Craig alkoi käydä, kun odotin Henriä, ja hän oli mennä järjiltään.
Nyt hän on oikea isyyden perikuva.
Lähetä Alex jätkien luo valmistautumaan.
Verenpaine on matala ja terveys hyvä.
Ja isähän huolehtii äidistä? –Joo.
Katsokaa näitä esitteitä. –Kiitos.
Ei nyt liikaa tietoa haalita. –Tieto on ihanan rauhoittavaa.
Katsos sitten tätä seinää. Nähdään ensi kuussa.
Katso!
En halua tietää, mikä voi mennä vikaan.
Rintaruokinnasta pitää tietää, –
samoin napanuoraveren talletuksesta. Opettele sinä Bradleyn synnytysmetodi.
"Ympärileikkaus vai ei?" –Tietysti!
Turha miettiä. –Moni ei sitä enää tee.
Kuka tuon sanoi? –Asiantuntijat.
Se kyseenalaistetaan. –Vastaus on kyllä!
Minä haluan lukea siitä!
Nähdään huomenna.
En aio antaa olla.
Minä pystyn siihen! Sinä pystyt siihen!
Tästä ohjelmasta tulee aina nälkä.
Minäkin haluan liukua.
Ei saisi, mutta tämä on hulvaton.
Tämä on Laihdu ja itke! Anna mennä!
Marco, tässä ovat Courtney ja Molly.
Mukava tavata. –Sinähän sanoit häntä söpöksi.
Et kuumaksi. –Hyvä, Rosie!
Sanoit söpöksi? –Älä välitä.
Kai menet? –En. Minulla on jo ystäviä.
Hekin saavat vauvoja! –Niin, kuulostaa kamalalta.
Craig käy, pidät hänestä...
Siedän grillatessa mutten pakotettuna leikkipaikalla.
Jos nyt menet tämän kerran... –Yritän tehdä töitä.
Luoja... –Annan nyt ja tässä.
Oikeasti? Nyt ja tässä? –Niin.
Terve, Craig. –Alex, tässä on Vic.
Tervetuloa Happy Houriin.
Kävellään.
Sinä pelkäät. Ei se mitään.
Olet yhä toisella puolella. –Pysy siellä.
Onni tulee tänne kuolemaan. –Craigilla on vain ollut huono viikko.
Kara on työmatkalla, ja Henry tuli kipeäksi.
Tässä. Karista se kintereistäsi.
Ja nimi on sitten Karan lähellä Henri, ei Henry.
Ymmärsithän, Alex? Ensimmäinen sääntö:
Jos kävelet, et lavertele. –1. sääntö.
Selvä. –Naiset hallitsevat vauvan maailmaa.
Hehän ne vaginastaan työntävätkin.
En käyttänyt aiemmin sitä sanaa, –
mutta vagina se on vauvan tulon jälkeen.
Se muuttuu. –Täällä kukaan ei vahdi meitä.
Jos vaippa on väärinpäin tai unohdat lämmittää pullon, ei haittaa.
Voit antaa porkkanan sijaan nugetteja.
Ja jos vaimo antaa pojalle nimen Henri, –
voit turvallisesti unohtaa mykän H:n.
Henri... Ei hän miimikko ole! –Mistä nimi tulee, Craig?
Cirque du Soleilista. –Tyhmää!
Näyttää tekemistä riittävän. –Jep. Neljä alle 5–vuotiasta.
Yksi uupuu koriskentällisestä. Kaksi lisää, niin on arkunkantajat.
Evander, kaksoset Venus ja Jeter ja luottomieheni Jordan.
Itken kyllä itsekseni autossa opiskelumaksuja, –
mutta sitten vain lyön itseäni munille.
Neljä saa vielä tulla. –Oikeasti?
Jordan, tulehan nyt!
Craig, otitko aurinkorasvaa? –Rauhoitu.
Palokohta on täynnä D–vitamiinia.
Se on Davis!
Terve, jäbä! –Mitäs kaverit?
Jälkikasvua. Uusi tyyppi.
Terve. –Kaikilla menee hyvin?
Ei ole sinua näkynyt, D–Biscuit.
Costa Ricassa, bro. Väli–Amerikassa.
Hommissa. –Hommissapa hyvinkin.
Ottaa surffauskuvia ympäri maailman. –Hienoa.
Täh?
Costa Rica.
Costa Rican kukkulat.
Tuo oli salaista. –Varo vaan. Hänellä on vaimon silmät.
Tyttökaverin tissit kylläkin.
Haluan tuollaisia puhelimeeni.
Ei ongelmana ole puhelimesi.
Te unelmaa elätte.
Vietetään joskus pitkä ilta. –Joo, joo.
Joko olet valmis myymään Camarosi, Patel?
En ikinä.
Ei aja sillä ikinä. Lastenistuinkaan ei mahdu.
Vaimo haluaa, että Patel vaihtaa '69 Camaronsa.
Löimme vetoa Patelin sinnittelystä.
Gabriel, tykkäät tila–autostasi, –
mutta en halua vaginaa pyörillä.
Vaginaani mahtuu 7.
Olen ollut kyydissä. Ja Patel ajoi tila–autoa ihan vasta. –Mitä?
Entä sitten?
Me taas katsellaan taloja muttei osteta.
Veli hyvä... –Mitä?
Jos tila–autoa "koeajetaan", se ostetaan.
Ja jos taloa "katsellaan", se ostetaan.
En osta.
Tarkistapa kuittisi. –Tervetuloa velkavankeuteen, ämmä.
Kiitos itsellenne. Rintavaa päivää.
Janice! Ihan uskomatonta!
Edessäsi on ABC Kids –messujen yksi pääpuhujista.
Älä viitsi! Eikä! –Kyllä.
Saat jakaa viisauttasi! –Tiedän.
Hän puhuu messuilla! –Niin.
Rintapumpuista ja maidonerityksestä...
Anteeksi!
Täällä käytetään enää lankapuhelinta.
Suojelen... ihmettäni.
Tuo oli itse asiassa minun puhelimeni.
Hei! Saanko Alexia lainaan hetkeksi?
Mitä? Nyt jo? –Niin!
Siinähän pitäisi kestää vuosi!
Teitä onnisti. Lähetän kuvia.
Kaleb on kuusiviikkoinen.
Perheen terveystietoja tuskin saadaan, –
joten miettikää, onko sillä merkitystä.
No... –Ei ole.
Selvä... Ei ole!
Luoja... Katso nyt häntä.
Tosi kaunis. Tunnetko samoin?
Meistä tulee perhe. –Kyllä vaan.
Tosi pian.
Ota kuva kyltin vieressä. –Hyvä on.
Katso että kyltti ja talo näkyvät. Ja me.
Se on poika.
Rakas! Tuli vähän ilopissaa...
Tyttö! –Mini–minä!
Haluamme yllättyä. –Voin olla kertomatta.
Raskaus oli jo yllätys. Haluamme tietää.
Se on poika. –Poika! Ihanaa!
Vielä ei voi oikein sanoa.
Ei haittaa.
Tyttö näyttää hyvältä.
Se on poika, isä.
Näyttää vähän Loch Nessin hirviöltä, mutta luotan sanaanne.
Hän on kaunis.
Kiitos. –Katson vauvanne –
ja korotan yhdellä.
Kaksoset!
Jestas! Ihan mahtavaa!
Eikö ole uskomatonta. Kaksi!
Kaksi ykköstä!
Ja 4D–ultraäänivideo...
Eikö kaduta? Tarjouduin maksamaan.
Kuka ottaa jälkiruokaa? –Minä.
Laita tähän. –Saako noin ottaa...?
Ehkei saakaan. –Rauhassa nyt...
Vai että kaksi ykköstä?
Jukopliut!
Mitä? –Jää siihen. Käänny sivuttain.
Vilauta vähän vatsaa.
Alkaa viimein näkyä.
Otan teistä kuvan joka viikko.
Pikku pähkinä...
Mukavaa, että olet kanssani. –Niinkö?
Missä muualla olisin?
Marco? Herää.
Vuodan verta.
Minun syyni, itsepä toivoin. –Eikä ole.
En tuntenut edes potkua.
Pääsit pälkähästä. –Älä, Rosie.
Hei!
Rosie!
Emme ole yhdessä.
Emme ole käyneet treffeilläkään.
Lopetetaan tämä teeskentely.
Rosie! Minä tässä!
Tequilapaukkuja. Älä arvostele!
Hitto, oletko kunnossa? –Haluan sisään.
Taisteluilmettä.
Täydellistä. Näytätkö mahaa?
Voidaanko kiirehtiä? Rakkoa painaa.
Valmista tuli. –Entäs rintavarustus?
Haluan muistaa nämä. –Todisteet saatiin.
Hienosti meni. –Kiitos.
Olemme innoissamme kansijutusta.
Onhan juttu positiivinen?
Jutut yli 35–vuotiaista äideistä –
ovat usein paskamaisia. Sitä en tahdo.
Sori, pitää vastata.
Hei! Katsoitko sen? –Ympärileikkausvideon?
Joo. Olin lounaalla, jäi pahasti mieleen.
Ällöä! Ei makkarantekoa haluta nähdä!
En anna satuttaa vauvaani.
Ei vauva edes muista sitä.
Ei se ole tarpeellistakaan.
Peniskin on sitten tunnottomampi.
Siitä saakin kestävyyttä.
En tajua, mikä sen tarkoitus on.
Se että olen juutalainen?
Puoliksi, hankit aina joulukuusenkin.
Penikseni on juutalainen. Minä määrään.
Eli minulla ei ole asiassa sanomista?
Jos sinulla olisi esinahka, tykkäisin sinusta ehkä enemmän.
Paljonko enemmän? –Kärjen verran.
Tuntuu että munaisin, jos emme tee sitä.
Jutellaanko tästä höpöjutusta myöhemmin?
Rakastan sinua. –Minäkin sinua.
Jos lohduttaa, tykkään leikkaamattomista.
Kävin kerran läpi koko Itä–Euroopan.
Yhtäkkiä tuli puhelu... –Jordan!
Ja saatiin vauva.
Siinä piti mennä ainakin vuosi.
Adoptiossahan voi luottaa aikaan.
Tarvitsen aikaa säästämiseen ja valmistautumiseen.
Liikkuvaan junaan sitä hypätään ja yritetään selvitä hengissä.
Mahtavaa... –Pelottaako? Niin pitäisikin.
Menette sairaalaan, –
ja vaimosi on jalat levällään.
Oma vaimonihan synnytti nelinkontin.
Sekin onnistuu.
Sitten ulos liukuu pieni ihme.
Vauva–coctail molempien DNA:sta.
Elämäsi paras päivä.
Ihanaa, mutta he adoptoivat. –Ai.
Säästyykin paljolta.
Entä jos poika vihaa minua? –Vihaakin.
Tappaa vielä minut, kun nukun.
Silloin taidat olla huono isä.
Kreikkalaisten tragedioiden perusmeininki.
Tarvitsen apua!
Kunhan et pelkää, ne haistavat pelon. Kuten karhut ja vaimot.
Harjoittele. Pidä Henriä. –Älä!
Älä koske! Se lapsi räjähtää itkuun!
Aloita mieluummin Evanderista.
Putosi hoitopöydältäkin itkemättä.
Pudotit lapsen hoitopöydältä?
Miten se edes onnistuu? –Helposti!
Yleisempää kuin luulet. 2. sääntö:
Emme arvostele. –Kaikkea sattuu.
Viime viikolla omani söi tupakan. –Omani leikki kuivausrummussa.
Hain väärän lapsen. –Omani ui vessassa.
Eikä pyörähdys tapahtunut vahtivuorollani.
Väistä luoti. –Ei arvostelua.
Ota nyt. –Ei tarvitse...
Ota tyttö takaisin. Ota nyt!
Toivottavasti teillä on palautusoikeus.
Olipa teistä apua. Onneksi tulin.
Tuolla on Davis!
Kyllä, veljet! –D–Bone!
Tyypit, lapset... Jordan!
Kuin Mickey Rourke The Wrestlerissä.
Olisikin. Pikemmin tosi elämän Rourke.
Komeaa! –Oletko treenannut?
En saanut ylävitosta. Vieläkö löytyy?
Täällä on, Craig. –Kiitos.
Sori, Davis... –Minä häivyn.
Hyvä homma!
Paljonko kello?
20 minsaa aikaa ehtiä vauvansänkyaleen.
Olen ihan koukussa vauvakamaan.
Tossusukat, keinutettava sitteri...
Miksi tuo ilme?
Molly, on ikävä kertoa, –
mutta sopimustasi ei ehkä uusita.
Freelancereita on karsittava, –
ja sinut palkattiin viimeisimpänä.
Tämä on päätyöni.
Olemme vahvistamassa asuntokaupan.
Yritän pitää sinut, –
mutta hyvältä ei näytä.
Selvä...
Älä ole minulle vihainen. –En.
Ole kiltti äläkä kerro Alexille, –
ennen kuin löydän jotain muuta.
Olen pahoillani!
Kurottakaa!
Rikkokaa meritähtimuodostelma.
Molemmilla jaloilla, kunnolla ylös.
Palaan pian ja vahdin teitä kyllä.
"En ympärileikkaa lastani."
Ja ihan etusivulla! –Aioin kyllä kertoa.
En sanonut tätä. He kuulivat puhelumme.
En puhuisi meistä.
Miksi tämä on niin tärkeää? –Se on väärin.
Olen äiti. –Ja minä isä.
Pitää sopia. –Sovi sitten.
Sovinkin! Asun luonasi. Lomailemme perheesi kanssa.
Minä uhraan kehoni.
Eli saat voittaa riidat? –Ei vaan...
Mitä te teette? Yrittäkääpä nyt!
Joka suhteessa on alfa ja beta...
Ja minä olen alfa! –Ja minä olen alfa!
Jinx!
Olen tämän yön kotonani.
Jules, jos kiinnostaa, minulta ei ole napsaistu pois.
Yksi tähti tangosta, mutta samba edessä.
Miltä tuntuu? –En välitä palkinnosta.
Tulin Evanin, isukin vuoksi.
Lupasi panna minutkin paksuksi.
Vitsailee vaan, Jules. –Enkä.
Voidaan olla sisarvaimoja!
Pidä tauko. Minä hoidan. –Kiitos.
Sähköisen kutsun 38. vedos...
"Juhlitaan Wendy ja Gary Cooperia" –
"Mini Cooperin saapumisen johdosta."
Söpöä. –Ja sitten laitoin kuvan –
Mini Cooperista loppuun.
Mistä sait kuvan? –Varastin netistä.
Wendy, käänny. Et halua nähdä tuota.
Anoppihan se, tavallaan...
Wendy! –Skyler!
Voi mahojamme! Olemme kuin kaksoset.
Paitsi että odotan niitä oikeasti.
Tykkäät muistutella joka kerta..
Toin kutsun teille juhliimme.
Vau, tämäkö on kutsunne...
Miehet eivät aina tule toimeen, –
mutta olemmehan perhettä.
Merkitsisi paljon, jos tulette. –Tietysti.
Sinä...
Mitä siellä on?
Täällä on...
Mini Coopereita.
Kaksi tuossa, kaksi täällä. Pinkkejä.
7 kuukautta. Miltä nyt tuntuu?
Onko sivuvaikutuksia?
Tässä vaiheessahan akne –
vuotavat ikenet ja ummetus ovat normaalia.
Siskoni sai raskaana herpeksen.
Ei hän sitä raskauden takia saanut.
Olo on niin kokonainen ja naisellinen, –
kun elämä virtaa sisälläni.
Minulla oli sama olo valeraskauden aikaan.
Älä hänestä välitä...
Kaunistahan tämä on.
Mutta kyllähän sinä tiedät.
Kyllä vaan... –Tulin vain tuomaan kutsun.
Lähden mammapilatekseen.
Kuulostaa mammamahtavalta.
No nyt...
Tulettehan? –Kyllä, kerron Garylle.
Saanko ottaa tällaisen? –Mikä se on?
"Valokuvaaja Holly Castillo." Ramsey haluaisi raskauskuvan.
Holly on paras, näytät vielä upeammalta...
Heippa!
Ei näy selluliitti edes päivänvalossa.
Ja kuuden tuuman korot.
Kuin taianomainen raskausyksisarvinen.
Gary paskoo tiiliskiviä, kun näkee tämän.
Mutta me Mini Cooperista puhuimme!
Se on meidän juttumme!
Onko tätä pakko katsoa? –On.
He treenaavat kotonaan suoraan finaaliin.
Ja edelliskausien kilpailijat yllättyvät.
Aivan. Tarkistan, onko paino kurissa.
Teitä on varoitettu.
Eikö joku muu voi lentää haastattelemaan?
Et matkustaisi enää.
Ei sinunkaan tarvitse työtäsi lopettaa.
Olin tukena laihduttamisessa ja haluan olla nytkin.
Pistät itsesi liian koville, varsinkin ikä huomioiden.
Kiitos! Todella kannustavaa!
Onko todellisuus pannassa? –Olen terve.
Verenpaine on matala sinusta huolimatta.
Joku saisi lähteä pikku Jacksonin ja sinun mukaasi.
Minulla on työryhmäni. Voit sinäkin tulla.
Eikä nimeksi tule Jackson. –Pidit siitä!
Kysyit selvästikin heikkona hetkenäni.
Joskus tuntuu oikeasti, –
että tämä olisi helpompaa yksin.
Niinkö?
Tanssimme ohjelmassa 3 kuukautta, –
ja kaikesta pitäisi olla samaa mieltä?
Päätä sitten lapsen kaikki asiat, –
ja laita viesti, kun ne on mietitty.
Miksi olet tuollainen, Jules?
Olet tehnyt kovasti hommia vauvan takia...
Alex, töistä puheen ollen... –Ei, tänään ei puhuta töistä.
Vaikka meistä tulee vanhempia, –
osataan me yhä pitää hauskaakin.
Yllätys!
Hauskoja vauvakutsuja, raskaani!
Soittakaa poliisi, joku murhaa biisiä.
Hankitaan vielä yksi lapsi!
Tänä iltana hiuslisäkkeet kastuvat!
Eiköhän yritetä kolmosia?
Ei, tuo on vauvamehua.
Meille! –Ja että saatiin Rosie ulos!
Muutenkin kuin oloasussa.
Tulen kohta takaisin.
Puoli kymmenen. Nyt pitää mennä.
Älkää viitsikö! –Pitää mennä.
Älä juo sitä, mentiin! –Odotamme edessä.
Älkää nyt menkö!
Lastenvahti vaatii pian tuplapalkan. Ja varastaa jotain.
Menkää kotiin ja harrastakaa seksiä.
Siihen tulee taukoa.
Sinä ajat. Tämä oli hieno homma.
Pieni vaiva, kun Holly menetti työnsäkin.
Anteeksi...
Vauvakutsut!
Rosie!
Pysähdy nyt! –Hei, Marco.
En nähnyt sinua. –Katsoit suoraan kohti.
Mitä sinulle kuuluu?
Mitä sinä täällä? –Suosikkibändini takia.
Kysyin kuulumisiasi.
Anteeksi, en pysty nyt tähän...
Minulla on ikävä sinua.
Joo, minullakin entistä itseäni.
Kai se vaan vaatii aikaa... –Marco!
Mitä sinä puuhaat?
Niinkö? Näinkö kauan?
Pelkkä ystävä.
Menetit ainoan vakipaikan, etkä kerro?
Anteeksi, yritin etsiä jotain tilalle.
Olisin kertonut uudesta hommista, –
eikä olisi murehdittu rahanmenosta.
Olet säästänyt... –Tämä on yhteinen asia!
Minä yritän valmistautua... –Voi luoja!
Mitä? –Arvasin! Et ole edes valmis?
Minä en voi vaan kuvaa katsomalla –
tuntea yhteyttä. Eikä valehtelusi auta!
Minä mokasin. –Niin teit!
Minä vain...
En kestänyt, –
että taas jokin asia olisi syytäni.
Minun munasoluissanihan vika on.
Minä halusin tuhlata IVF–hoitoihin.
Ja minä en pysty edes siihen, –
mihin joka naisen pitäisi pystyä.
Riittää... Lopeta.
Et taida edes haluta tätä?
Sitä en ole sanonut.
Et ääneen.
Uskomatonta ettet kertonut.
Pata kattilaa soimaa, Craig!
Kutsut poikaasi Henryksi, –
kun Kara ei kuule. –Mentiin...
Mitä? Etkö pidä Henri–nimestä?
Tuo on iso vale. Vitsailee selvästi!
Joku ei tänään saa! –Ykkössääntö, Alex!
Latinoilla on rohkea huumorinsa. Kuten telkkusarjoissa.
Jos olisit yhtä komea, saisit vitsailla rohkeasti, typerys.
Se oli vitsi. –Mene autoon siitä!
Anteeksi! –Älä koske minuun!
Rakastan sinua kauheasti. –Ole jo hiljaa!
Olemme Atlantassa –
yhden neloskauden suosikin luona.
Mitenköhän hän on huolehtinut itsestään?
Mentiin.
Pudota se possu, Gary Cooper!
Jules! Voi ei...
Dokkariko se on? –Ei, aito tilanne.
Kaverilleni minä tämän hain.
Muistatteko tämän tyypin? Muistatko?
Tämän kerran itseäni hemmottelen.
Olemme tarkkailleet sinua.
Hieno pusero, muuten. –Kiitos...
Vaimoni on raskaana, Jules.
Miehet pulskistuvat usein samalla.
Sitä sanotaan myötätuntoraskaudeksi.
Ei vaan selitykseksi, Gary.
Ongelma on hoidettava heti, –
ei 50 kilon päästä.
Haluat taas tällaiseksi? –Lopetettaisiinko tämä?
Et ymmärrä... –En vai?
Sinulla ei tätä ongelmaa ole.
Ihmisillä on nyt muka oikeus –
mielipiteeseen minusta ja vauvastakin.
Miksi täysin tuntematon ihminen –
saa olla jotain mieltä lapseni peniksestä?
Kukaan ei kysy, mitä minä kaipaan!
Mitä kaipaat? –Tuo näyttää aika hyvältä.
Hyviä kyllä mutteivät terveellisiä.
Leikatkaa tuo kohta. Vieläkö pyörii?
Hoidamme tämän ongelman –
terveellisellä tavalla. Sano ääneen:
"Minä pystyn siihen", kuten aiemminkin.
Sano se! –Minä pystyn siihen!
Pystymme siihen yhdessä.
Tehdään pistoliikkeitä.
Syvälle polveen asti. Yksi vielä.
Jules!
Ei hätää, olen kunnossa. Voi luoja!
Soittakaa joku hätänumeroon.
Miten menee?
Tyypit hei!
Odottakaa! –Ei enää askeltakaan.
Kerroit vaimollesi Henry–nimen käytöstä?
Suuttui pahasti. –Mokasin, anteeksi.
Puramme paineita, emme riko perheitä!
Kohta Craig tapaa lapsia viikonloppuisin suuren suusi takia!
Olen pahoillani! En ajatellut! –Et tosiaankaan!
Adoptoi itsellesi uusia ystäviä.
Älkää nyt... –Aivan uskomatonta!
Craig, kuule...
Ei tämä kantoreppu estä lyömästä sinua!
Tämä jättää kädet vapaiksi!
Meillä on kriisi!
Tarjous talosta piti perua, –
ja nyt Holly luulee, etten halua lasta.
Haluatko sitten? –Haluan!
Oikeastiko?
Hyvä on... En minä tiedä!
Sanoitte, että onni kuolee.
Henri itkee, jos häntä koskee.
Ja sinähän löysit lapsesi pöntöstä?
Ja Jordan on... pösilö.
Sinä tässä typerys olet! Etkö tajua?
Meistä on mahtavaa olla isiä!
Nuorempana luulin olevani onnellinen, –
mutta nyt tiedän, että olen onnellinen.
Uupunut mutta onnellinen.
En vaihtaisi tätä pois. –Niin...
Tosirakkauden tuntee vasta pyllyä pyyhkiessä.
Minä rakastan lastani niin paljon, –
että pelkään syöväni hänet.
Minä olen surkea puoliso –
mutta keskivertoa parempi isä.
Sinun pitää tajuta se. Olet omillasi.
Pala!
Tuosta vaan? Eihän saanut arvostella!
On vähän arvosteltu olo!
Jätkä rikkoi sääntöjä.
Mene vetämään leukoja siitä!
Davis! Davis, Davis!
Saan kuulemma lentää pian.
Hyvä yritys. Pysyt sängyssä, –
kunnes supistukset rauhoittuvat.
Tämä vauva syntyy Atlantassa.
Ohjelma on tehtävä loppuun Losissa!
Haluatko että lapsivesi tulee yläilmoissa?
Olen noussut Mount Everestille. Saan kyllä pidettyä lapsen sisälläni.
Minä pystyn siihen! –Etkä pysty.
Sinun on pysyttävä sängyssä.
Sinulla ei ole oikeasti valinnanvaraa.
Kuka voi tulla huolehtimaan sinusta?
Gary, odota. Sinähän juokset!
Selvä, johan nyt...
Onko olo varmasti hyvä, pupu? –Ei hätää!
Ei jumankauta, mikä tuo haju on?
Sinäkö? –Jos on pakko tietää, –
vauvalla on ilmavaivoja. Pikkuinen ei mahda sille mitään.
Haisi sinulta... –Älä puhu vauvasta noin!
Hei! –Hei! Kiitos.
Vauvalta tuli vähän pissaa...
Ovatko ne messut varmasti hyvä ajatus?
Tarvitsen tukeasi!
Pääsitte tulemaan!
Tytöillä on tuolla jo hauskaa!
Tule, Gary. Äitisi ilahtuu.
Ei hän ole äitini! Syntynyt 1986!
Selvä...
Mahtava meininki, J.B.!
Tule! Hennatatskoja ja jalkahierontaa!
Kivaa!
Voisivatko kaksoset ollakin Wendyllä?
Isä... –Piristyisit vähän, poika.
Muuten tästä tulee pitkä päivä.
Voi että...
Hei, Gary!
Olit Laihdu ja itke –ohjelmassa.
Vaimoni ja minä iloitsimme joka kilosta.
Älä taas pulskistu! –Teen parhaani.
Tässä. –Kiitos ei.
Millaista on olla kilpa–ajolegendan poika?
Oletteko olleet radalla? –Kerran!
Vuoden 1989 suuri mikroautokisa!
Eivät he halua kuulla... –Halutaan!
Minä voitin! –Huijaamalla.
Harjoiteltiin taktikointia ja ohitetuksi tulemista.
Voitit taas, isä!
Mihin menet? Älä nyt margaritaa jätä!
Liikaa kaloreita!
Voidaan tehdä sinulle Laiha–Margarita!
Eikö ole mahtava poika?
Ramsey Cooper!
Poikaani ei kohdella noin!
Laita juoma pois ja tee niin kuin pitää.
Yritän vain karaista häntä.
Garyn pitää toipua ja sinun kuunnella.
Nämä lapset eivät riitaiseen sukuun synny.
Ala mennä! Laita se drinkki pois...
ja mene! –Selvä.
Mutta ei minusta tuollaista isää tule.
Et pilkkaa, et kilpaile...
En kilpaile!
Puhutko itseksesi? –Haluan olla yksin!
Haluan olla yksin! En kilpaile!
Ei minusta noin helposti pääse.
En aja kilpaa! –En minäkään.
Ei onnistu! –Sano sanottavasi.
Ainainen kilpailu tympii! –Minä kuuntelen.
Nimesit Gary Cooperiksi! –Anna tulla.
Sinun takiasi minusta tuli läski!
Auts, sattui. Pysähdy nyt!
Oikeastiko?
Isyyteni on tainnut olla silkkoa sisältä?
Näin ohjelmasi joka jakson, –
ja minulla on ne kaikki Blu–rayna.
Ja joskus valvon myöhään –
ja katson niitä aina uudelleen.
Niinkö? –Niin...
Tämä on minulle vaikeaa.
Mutta yhden asian haluan sanoa. –No?
Jos nyt voitat, ei kilpailla enää! –Jumalauta!
Huonoa kasvatusta! Minä voitan!
Moi, Bob! –Voi ei...
Sori!
Kyllä minä sinulle näytän!
Niin sitä pitää!
Renkaita vähän vastakkain!
Huijaat taas! –Maaliviiva lähestyy!
On vain yksi ykkönen! –En ole kakkonen!
Tiukille menee!
Minä voitin!
Jyräsi Margaritavillen... –Hän voitti!
Isäsi on tosi hyvä tanssija.
Mitä sinä täällä teet?
Sinun pitäisi olla tuolla! –Putosimme.
Katso nyt...
Voi ei!
Pilasit sambasi takiani.
Tuomarien mukaan kansallinen katastrofi.
Ei kukaan muu voi sinusta huolehtia.
Se on minun hommani.
Olit oikeassa, sinä voitit.
En halua olla oikeassa tai voittaa!
Haluan vain, että teillä on kaikki hyvin.
Se oli kansallinen katastrofi.
Isä tässä.
Annan yhden mutta väärästä syistä.
Nähdään huomenna.
Menen kyllä pois, jos haluat.
Mitä kädelle sattui? –Kunhan tiedät, –
että en ehkä ikinä ymmärrä kokemaasi, –
mutta ei se saa olla syy eroomme.
En tosiaan pyytänyt treffeillekään!
Mutta haluaisin.
Tein nämä sinulle. Karamelleja.
Kerroskattila oli onneton.
Eihän sinun enää pitänyt.
Tein poikkeuksen.
Ei keskenmeno ollut syynä eroomme.
Ei se olisi toiminut. –Paskapuhetta.
Kerro yksikin syy.
Sinulla ei ole autoakaan.
Itselläsi on teipattu Civic! Oikeasti?
Ok, ei auto ole syynä. –Mikä sitten?
Meillähän meni hienosti!
Sinulla on tosi huono naismaku.
Kaikki helppoja, tylsiä mielistelijöitä.
Mitä se minusta kertoo? –Olet oma itsesi.
Haluatko tietää syyn? –Haluan.
Katsomisesi sattuu. Riittääkö syyksi?
Lopetettaisiinko tämä keskustelu?
Joo, voidaan lopettaakin.
Tässä.
En pidä karamelleista. Pidä ne vaan.
Kiitos kun pääsit, Holly.
En malta odottaa. –Aika iso.
Isonhan me halusimmekin.
Katsotaanpa nyt. –Ehkä olisi hyvä avata vasta kotona...
Ei vaan nyt tässä.
Selvä...
Tein sellaisen kuin toivoitte.
Aivan ihana! –Onko?
Holly, kun palaat Afrikasta, –
kuvaat kaksoset ja poikapuoleni vauvan.
Sinusta tulee perhekuvaajamme.
Tuntui pieni potku!
Minäpä paketoin tämän.
Haluatko kokeilla?
Toki. Siellähän on kaksi?
Tunnetko? –Joo...
Ihme tosiaankin.
Siinähän sinä olet! –Hei...
Näytät upealta! Onneksi tulit puhujaksi.
Heipä hei!
Eikö ole ihanaa kokea kaikki itse?
Olet varmasti innoissasi joka hetkestä!
Kyllä, joka päivästä ja hetkestä...
Myydään mekin näitä. Maistuvat nänniltä.
En taida pystyä teeskentelemään, –
että kaikki olisi ihanaa, –
kun oikeasti on paska olo. Tosi kuuma!
Turvonnutta nilkkaa vain toisen eteen.
Kerrot totuuden ja jaat viisauttasi.
Janice, kastelin juuri itseni.
Ihan luonnollista. –Ei, Janice...
Tuli paljon.
Ja nyt pääpuhujamme Wendy Cooper –
Rintavalinta–kaupasta.
Janice! Kulta!
Taskussa...
Mitä tämä neste pyllyssäni on?
Älä... Kiitos.
Ehkä vain pissasin housuihini, –
koska olen raskaana! –Ei...
Ja siksi käyn Rintavalinnassa.
Kiitos, Janice.
Ja nyt Wendy. Kerro heille hehkustasi.
Taianomainen onnenihme –
eli raskauden kokeminen.
Raskauden hehku on tehty –
kahdesta kauhallisesta enkelin suudelmia.
Se alkaa, kun tuntee ensimmäisen...
Anteeksi...
Hormonit!
Minua itkettää ihan koko ajan.
No niin, totuushan on...
Anteeksi, tämä on tosi epämukava.
En tunne kehoanikaan enää omakseni.
20 entistä rintaliiviäni –
mahtuisi näihin mummoliiveihin.
No niin... Ai, kiitos.
Jos muutkin ottaisivat pois? –Ei tarvitse.
Menehän siitä.
Anteeksi, en minä tätä suunnitellut.
Ennen kuin tulin raskaaksi, –
halusin vain hehkun.
Sen, mikä luvataan lehdissä, –
joissa kaunis nainen kannessa –
katsoo hymyillen pyöreää vatsaansa.
Ei pidä paikkaansa.
Ihan potaskaa.
Potaskaa koko juttu.
Raskaus on perseestä!
Ihmisolennon tekeminen on tosi vaikeaa!
En hallitse kehoani enkä tunteitani.
Anteeksi, Gary–karhu, haluan motata sinua, –
mutta olet tosi rakas!
Minäkin rakastan sinua, pupu! Hyvin menee!
Minä en ainakaan hehkua saanut. Vain finnejä selkääni.
Ja olettekö nähneet peräpukamia? Sinne ei kannata katsoa.
Violetteja venymäarpia on joka puolella...
Kävelyni näyttää siltä –
kuin joku olisi potkaissut alapäähän...
No niin, ehkä on parasta lopettaa.
Menin liian pitkälle...
En osannut muutenkaan sitä kuvata.
Eli... Kiitos.
Sanotaan, että kun se on ohi, –
tämän kaiken unohtaa.
Toivon tosiaan, että se on totta.
Ja tuo. Toivottavasti tuokin unohtuu.
Wendy Cooper!
Kävelyni näyttää siltä kuin joku olisi potkaissut alapäähän...
Et mennyt minusta liian pitkälle.
Eikä tätä kukaan edes näe.
Tämä tuhoaa kauppani.
Kyllä se ohi menee, ihan pikku juttu.
Varmasti...
Gare... Voi ei, siellä on mellakka.
Näyttävät vihaisilta. –Leuka pystyyn.
En voi. –Tue rintojasi vasten sitten.
Pitää mennä piiloon.
Janice... Voi jestas...
Sinulla on enemmän katsojia kuin tanssivalla lehmällä.
Kaksi miljoonaa!
Haluan vain motata sinua
Sain vain finnejä selkään
Ihan potaskaa. Raskaus on perseestä!
Minä tulen! Pitäkää kiinni römpsistänne!
Aika hyvä. –On Wendy täällä.
Tervetuloa internetin tähden työpaikalle!
Nännirasvaa tarvitaan selvästi lisää.
Wendy koski tätä.
40 dollaria.
Alex ja Holly? –Kyllä.
Tännepäin.
Tervetuloa Etiopiaan. –Kiitos.
Oletteko innoissanne? –Todellakin.
Ensimmäinen kertanne? –On. Teidänkin?
On. –Mahtavaa.
Kerätkää tavaranne ja seuratkaa minua.
Revin vauvan kohta ulos itse.
Näette sen uutisissa. –Kävely voi auttaa.
Kävely...
Jopa Kara sanoo häntä nyt Henryksi, –
joten olen Alexille kiitoksen velkaa.
Kunnioitan toivettasi –
ja harkitsen asiaa. –Kiitos.
Ketkäs ne siinä!
Käynnistätte synnytystä? –Vaikeaa on.
Seksi on hauska keino.
Ollaan täällä lauantaisin.
Vääntele nännejä! –Kuulostaa hyvältä.
Katsokaa! Davis, Davis!
Joo, riittää. Vic, pitää jutella. –No?
Etkö vedä leukoja Oletko kipeä?
Muistatteko australialaistytön?
Oikein hyvin. Vähän homssuisia kuvia.
No...
Mikä tuo on?
Onko tyttö sinun?
On. Tytön nimi on Ruby, ja he muuttavat tänne. Vic, auttakaa.
En tiedä mitään isänä olemisesta.
Tervehtikää uutta jäsentämme.
Kävellään, Davis.
Mutta en minä kävele. Minä juoksen!
Et enää, ystäväni.
Jordan! Pois puskista!
Ollaan tajuttoman iloisia liittymisestäsi.
Tajuttoman! –Älä koske minuun.
Craig, tuo karmii Davisia.
Onhan sinulla kaikki mukana? –On.
Mitä sinä nyt? –Varmistan yhden asian.
Älä! Yritän vain valmistautua.
Niin minäkin.
Ei siitä ole kyse, etten olisi valmis.
Minua pelottaa.
Ymmärrän sen.
Minuakin pelottaa.
Mitä ihmettä olen tekemässä?
Pelätään yhdessä mutta ollaan rohkeita.
Kaikki peliin. –Melkein se jo onnistuukin.
Ja tiedän, että rakastan häntä, –
koska rakastan äitiä niin hemmetisti.
Mennään katsomaan poikaamme.
Mennään.
Tervetuloa suoraan Laihdu ja itke –finaaliin.
Saamme pian selville, kuka suuri –
tai siis pieni voittajamme on.
Voi ei, minua itkettää jo nyt.
Näyttävät hyviltä. –Tuon kaa olisin.
Meillä on yllätys. Katsokaapa.
Hei, kaikki! –Hei, Jules!
Halusin onnitella teitä kovasta työstä.
Unohtakaa vaaka tänä iltana.
Olette kaikki voittajia!
Ai helvetti!
Jules, tämä on suora lähetys!
Vittu!
Suora vieläkin...
Tästä tarkastamo tykkää.
Miten siellä muuten menee, pallero?
Supistuksia on 17 min. välein, Ram–Bam.
Voidaan jo lähteäkin. Garyn osuuden voi tallentaakin.
Voin odottaa, kulta. –Hyvä on.
Ala tulla, Gary!
En vain löydä avaimiani.
Täällähän ne! Onko sinulla ajokorttisi?
Minulla kun ei ole omaani... –Gar!
Rauhoitu ja hae se perskutin auto.
Aja hiljempaa, hemmetti!
Minusta on vain ikävää, kun...
Punainen! Big Pig!
Pidä katse tiessä, senkin paska!
Tiedäthän että rakastan sinua?
Minäkin sinua.
Katso perää. –Katsonkin!
Hemmetti! Oletko kunnossa!
Jalka! –Älä ole itkupilli!
Ihan mihin paikkaan tahansa!
Älä koske!
Lattia on märkä. Tekisivät sille jotain.
Se on lapsiveteni, idiootti. –Hyvin menee.
Miksi sinä sen teit?
Ja taas tulee yksi...
Ei näy autojen pysäköijää.
Liikummeko me? –Kyllä.
Painoitko nappia? –Painoin.
Hyvin menee...
Varo, lattia on märkä.
Mitä helvettiä tuo on?
Ei sillä peniksellä ole mitään väliä!
Saamme lapsen!
Synnytysosasto. –Oikea paikka!
Olemme Cooperit. Ilmoitimme tulostamme.
Synnytyssuunnitelmakin on. –Jopas.
Skyler Cooper. –Toisetkin Cooperit!
Varasimme luksussviitin. –Tämäkö on isäsi?
Aviomieheni. –Anteeksi...
Aviomiehesi. Hienoa!
Vauvamme syntyy. –Minähän tunnen sinut.
"Minä pystyn siihen!" –Aivan!
Karistin avullasi 3,5 kg.
Auttaisitko samassa?
Olisiko huonepalvelun ruokalistaa?
Mitä kipu on asteikolla 1–10?
Kaksi.
Ai sitä ollaan sitkeitä?
Ehkä kolme.
Oliko se supistus? Hädin tuskin tunsin.
Oli se. Millaista kipu on asteikolla 1–10?
Nollan ja yhden välissä. Hymyillään vaan.
Olet ykkönen, kulta!
Kuka haluaa vauvan?
Missä helvetissä viivyitte?
Miltä tuntuu asteikolla 1–10?
Mitä, ehkä kuusi? –Kahdeksan!
Ei kyyneleitä vielä. –Otatko epiduraalin?
En halua huumata lastani!
Tuleeko epiduraalia?
Katsotaan sitten. –Miten vaan.
Haluatko epiduraalin? –En tosiaankaan.
Hoidetaan tämä. –Niin sitä pitää.
Taas tulee yksi. –Hengitä.
Gare?
Muutin mieleni.
Haluan epiduraalin. –Ei, rakas.
Sanoit, että jos pyytäisit, pyyntö olisi hullu...
Gary! Hanki minulle sitä ainetta!
Vähän hullulta vaikutti... Minä haen.
Tarvitsen sitä. Älä tule takaisin ilman.
Ei anjoviksia...
Tekin täällä? –Tämä ei ole kisa, isä!
Tuo on poikani.
Oletteko puudutuslääkäri? –Olen.
Vaimo tarvitseekin epiduraalin.
Viisi muuta odottaa. –Hänellä on tuskia.
Kaikilla on tuskia. –Hetkinen...
Odota hetkinen! –Älä viitsi.
Isä! Tarvitsen rahakäärösi.
Paljonko tarvitset? –Joo...
Hullu nainen 408:ssa seuraavaksi. –Toki.
Tunnet vähän painetta jaloissa.
Se on ihan normaalia.
Olet aivan loistava, rakas.
Aivan loistava.
Kohdunsuu on auki 8 senttiä.
Kaksi vielä! Voin työntää!
Yhdeksän senttiä. –Hienoa!
Entä tuumina?
10 senttiä, mutta vauva ei tule.
Pitää valmistautua leikkaukseen. –Ei!
Minulla on synnytyssuunnitelma.
Haluan työntää. –Tiedän, mutta vauvan syke laskee.
Kaikki on silti hyvin. –Mutta kirjoitin sen.
Synnytyssuunnitelma on tehty.
Haluan työntää, olkaa kilttejä.
Olet pärjännyt hyvin. Katsotaanpa.
No niin, nyt toimeksi.
Työnnä!
Noin juuri!
Sano, että minä pystyn tähän.
Minä pystyn tähän!
Enkä pysty!
No niin, Skyler. –Älä anna periksi.
Työnnä nyt kaikin voimin. Valmiina?
Pakko aivastaa...
Sieltä tuli yksi.
Ja yksi on jäljellä.
Sinun syytäsi!
Possulla on räpylät...
Morfiini on ihanaa...
Onko sinustakin? –On.
Hankitaan kotiinkin. –Joo.
Hyvä, melkein valmista.
Hyvin menee, pupu. Käsi on vakaa.
Kaikki hyvin. –Niin.
Tässä vauva on!
Onneksi olkoon. –Onneksi olkoon, isä.
Nyt, Jules. Oletko valmis? Kunnon rutistus nyt.
Työnnä! –Pystyt siihen, Jules!
Näen jo pään...
Nyt oikein iso työntö.
Ja työnnä...
Hyvä!
Tyttö tuli!
Tyttö!
Tyttö on hyvä. Tykkään tytöistä.
Siinä hän on. Hei...
Hei, tyttöni.
Hei, Emerson. Olen äitisi.
Eikö Emerson olekin söpö nimi? –On.
Tiesin että pystyisit siihen, Jules.
Kiitos.
Hei, kultapieni.
Pupu, sano hei Theolle.
Osaatko sanoa hei äidille?
Sano hei. Niin, se on äidin sormi.
Wendy!
Ei kai hänen pitäisi nukahtaa?
Hei, mitä nyt? –Teidän pitää mennä ulos.
Kaikki hyvin. –Eihän Wendyllä ole hätää?
Hei! Sinullahan on lääkärin vaatteet.
Niin.
Kaikki hyvin? –Saimme pojan.
Mutta Wendy menetti paljon verta, –
enkä tiedä, mitä tuolla tapahtuu.
Laittoivat odottamaan tänne.
Kaikki on varmasti hyvin.
Minä olen tukenasi.
Lupaan pitää huolta tästä lapsesta...
Lupaan pitää huolta tästä lapsesta.
Ja kasvattaa hänestä ylpeän ja vahvan...
Ja kasvattaa hänestä ylpeän ja vahvan.
Ja niin, että hän muistaa aina –
etiopialaiset juurensa.
Niin, että hän muistaa aina etiopialaiset juurensa.
Jumala minua tässä auttakoon.
Hei...
Olemme odottaneet sinua!
Onneksi olkoon. Olette nyt vanhempia.
Herra Cooper, vaimonne on hereillä.
"Nimi: Emerson Jane Webber."
Ei...
Baxter–Webber. –Vihaan kaksoisnimiä.
Olemmeko ikinä mistään samaa mieltä?
Pikkujutuista tuskin. Mutta suurista...
Kyllä.
Se sopii minulle. –Niin minullekin.
Mennäänkö naimisiin? –Ei...
Kunhan vitsailen!
Luulin ettet koskaan kysyisi.
Sopiiko tämä sinullekin?
Niin sitä pitää, pallero.
Hei, pikku–Theo.
Hei, pikkukaveri.
Gary, hän on niin kovin kaunis.
Katso tuota pientä nenääkin –
ja täydellisiä huulia. Näyttää viisaalta.
Eikö sen huomaakin?
Tämä oli elämäni pelottavin yö. Kamala.
Ei...
Se oli kaunista.
Aivan uskomattoman kaunista.
Niin...
Sitä minä tarkoitin.
Uskomattoman kaunista.
Löysin sen viimein.
Poika on minun hehkuni.
Täydellistäkin täydellisempi hehkuni.
Joko tuntuu paremmalta? –Marco!
Rosie, hei! –Mitä te täällä?
Tämä ääliö ajoi varpaani yli.
Voi luoja!
Tosi ikävä kuulla.
Ei mitään. Hauskaahan se on... nyt.
Menen jo autolle. –Tosi ikävää.
Mitä sinä täällä? –Serkkuni, –
joka on sen vanhan kilpa–ajajan vaimo, –
sai kaksoset.
Mukava kuulla, onneksi olkoon.
Menen katsomaan heitä.
Haluatko...? Ehkä se olisi outoa.
On se vähän outoa, mutta...
Joo, mielelläni!
Onhan kaikki hyvin? –On.
Saan vielä uuden mahdollisuuden.
Niin saat.
Ne karamellit olivat herkullisia.
Niin, ne kaaramellit. –Kaaramellit?
Karamellit! Opettele puhumaan!
Komea lapsi, tohtori Cooper. –Kiitos samoin.
Kun synnyit, en ollut mukana.
Eivät isät olleet. –Ehkä se oli hyvä asia.
Enpä tiedä. Jäin paljosta paitsi.
Perhehän se lopulta tärkein on.
Eivät kilpailut ja palkinnot, –
ei raha, naiset, seksi ja huumeet...
Tai juhlinta Jimmy Buffettin kanssa Willie Nelsonin bussissa.
Ei sillä ole paskankaan väliä, kun aikani koittaa.
Mutta te, lapseni...
Ei meistä muuta jää jäljelle.
Suomennos: Janne Kauppila Saga Vera Oy, Oulu 2012